Dobar dan i lijepi pozdrav iz Županijske ulice u Osijeku.
Nalazim se ispred antikvarijata u kojemu će se danas održati važna konferencija za novinare.
Izgleda da se neće predstavljati neka knjiga ili glazbeni album,
nego nešto puno zanimljivije.
Neslužbeno saznajemo da se izgleda radi o nekoj osobi,
a zašto je sve obavijeno velom tajne - uskoro ćemo saznati,
i to baš mi jer su nam ponudili i intervju,
no da više ne duljimo, idemo unutra da vidimo o čemu se radi.
Je l` nisu novinari već trebali doći?
Trebali bi doći, danas su potvrdili.
Je l` ima još piva?
Nema, jutros su sve studentice popile.
Da odem kupiti još? Ne mislim ja to za sebe, nego za goste.
Ajd uzmi ove piletine, danas je baš nekako dobra.
Dobar dan.
Evo malo kasnimo.
Dobar dan.
Je li on već tu?
Nije još. Vi se možete pripremiti, a on će valjda sada doći.
Molim svjetlo.
Dobar dan! Ja sam ja i ja sam ovdje, a možete me zvati Knjigoljub.
Živim ovdje, inače živim svugdje gdje ima puno knjiga -
u knjižnicama, knjižarama, antikvarijatima ili vašim domovima.
Isto tako, često sam u vašim snovima i mašti.
Potičem na kreativnost.
Snove vam obogaćujem značenjima, a na vama je dalje šta ćete s tim.
U narodu sam poznat još iz vremena vilenjaka, patuljaka i čarobnjaka.
Radi se o drevnom znanju kojim se koristila i većina vaših roditelja,
iako ga mnogi smatraju samo nedokazanom legendom.
Neki me povezuju s pričom o knjizi pod jastukom.
Ako želite nešto naučiti,
uglavnom to bude ono što niste stigli preko dana (ili vam se nije dalo).
Samo stavite knjigu pod jastuk prije spavanja.
I većina vaših roditelja često se koristila tim trikom,
iako nisu znali, kako to inače s trikovima bude, što se zapravo događa.
Naime, svaki put kad vidim knjigu pod jastukom, smatram to službenim pozivom.
Prikradem se,
brzo pročitam vašu knjigu, bilježnicu ili skriptu,
a onda vam nježno i tiho, da vas ne probudim,
sadržaj pročitanoga šapćem na uho.
Ali ipak moram vas upozoriti -
nema jamstva da će trik uspjeti.
SUTRADAN
Ena, reci nam kad je počeo i završio Drugi svjetski rat?
Počeo je 1939., a kad je završio...
pa to baš nisam sigurna,
u knjizi piše 1945.,
a moj tata kaže da Drugi svjetski rat kod nas nikada nije ni završio.
Iako Enin tata ima pravo, vi zapamtite da je rat završio 1945.
Vrludam ja tako posvuda, ali uvijek se volim vratiti u knjižnice, knjižare i antikvarijate.
Posebno mi je drag antikvarijat Ezop iz Osijeka.
Tamo je tako ugodna, pomalo starinska atmosfera,
i uvijek svira neka lijepa klasična muzika.
Toliko o meni, a ako vas još što zanima, slobodno me pitajte.
Knjigoljube, ti stoljećima djeluješ u tajnosti, skrivaš se i za naše oči si nevidljiv.
Što te je ponukalo da se pokažeš nakon toliko vremena?
Dragi moji, muka me natjerala.
Djeca, a i odrasli sve manje čitaju i uče i sve me manje trebaju.
To bih nekako i podnio,
ali muči me to što ne samo da manje čitaju
nego sve više koriste kojekakve tehnološke uređaje,
a njihove grube vibracije smetaju mojim finima.
Reći ću vam i to da mi jako smeta kad se ljudi okruže kojekakvim uređajima
kao što su mobiteli, laptopi, tableti,
pa sve to onda spetljaju u silne kabele,
ili još gore Wi-Fi signale,
i onda još sve to stave u spavaću sobu!
Zbog svega toga mi se sve češće događa da zalutam,
da izgubim orijentaciju… i ne mogu pronaći onoga tko me zove.
A posebna mi je muka od Kindlea,
od njegovog PDF-formata mi baš bude muka.
Sav taj tehnološki tzv. napredak,
ta zasićenost tehnologijom koja nam treba i ne treba -
omogućili su materijalizaciju jednog bića…
Ono je strašno, baš straaašno
to biće zove se…
C o p y r k o
Sad kad znate istinu o pravoj prirodi Copyrka i o onome što donosi sa sobom,
molim vas da je uzmete u obzir i ne dopustite da vas i dalje zavodi.
Više čitajte, učite, istražujte i pišite.
Osjetite papir pod prstima, rasipanje grafita po njemu, osjetite miris knjige…
Ali i sklonite te silne uređaje od sebe,
zamijenite digitalni budilnik i smartphone na noćnom ormariću vekericom i knjigom.
Imat ćete ljepše snove i ja ću vam doći.
Poštovanje, Knjigoljube!
Drago nam je da si nam se obratio i upozorio na opasnosti,
Jedva čekamo vidjeti tvoje prve korake.
Možeš li nam reći koji će oni biti?
Ne bih detaljno o tome.
Vrijeme će pokazati.
No reći ću vam ovo.
Mnogi misle da napretkom tehnologije napreduju i ljudi,
ali čovjek se zapravo sve više udaljava od prirode,
prije svega od svoje ljudske prirode, od sebe.
Moj je zadatak podsjetiti ljude na to što znači biti čovjek.
Sad me ispričajte, ali moram ići.
Netko je stavio knjigu pod jastuk i legao spavati.
Inače, ako me želite vidjeti, potražite me u antikvarijatu Ezop iz Osijeka,
a bude me i na njegovim internetskim stranicama.
I ne zaboravite -
tehnologija nije sama po sebi loša, loša je, kao i sve,
ako se zloupotrebljava, ako se s njome pretjera.
Lijepi pozdrav.
Kad će već jednom početi taj vaš intervju?
Ako želite nešto više znati o ovome o čemu smo pričali,
možete se poslužiti ovim knjigama.
Hvala svima koji su sudjelovali u ovom filmu na ovaj ili onaj način.